Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫"לאחר שבע שנים ‫בהן חייתי באוקיינוס
‫"הגיע הזמן להיפרד משבעת הימים
‫"והעיר שבה תליתי ‫שבע שנים של תקוות
‫"שוכנת מעבר לאופק
‫"אני שומע את פעמון הנמל"
‫וונקה -
‫יבשה לפנים!
‫"יש לי מעיל מרופט ‫ומזוודה חבוטה"
‫היה שלום, שף.
‫"על רגליי זוג מגפיים עם חורים"
‫סליחה, טבח!
‫"אני חייב להרים את עצמי
‫"בעזרת שרוכי הטוב היחידי
‫"אני חייב לעבוד עד כלות נפשי
‫"אם אני רוצה לסגור את החודש
‫"את כל מה שיש לי ‫השקעתי בשוקולד שלי
‫"כעת הגיע הזמן לחלוק עם העולם ‫את המתכונים שלי"
‫בהצלחה, וילי!
‫"יש לי 12 מטבעות כסף
‫"בכיסי"
‫להתראות, טבח!
‫"וכובע מלא בחלומות
‫"יש מסעדה מפורסמת בכל רחוב כאן
‫"הנה ברנדינו'ס והבר פריזיאן"
‫מפת מסעדות, אדוני? ‫- תודה.
‫"בידי מפה קטנה של מסעדות כאן"
‫שדרת יצרני השוקולד -
‫"היו לי תריסר מטבעות כסף
‫"עכשיו רק עשרה נותרו לי
‫"תרצו לקנות מטוב הארץ? ‫לכאן צריך ללכת"
‫שלושה מטבעות כסף, חבר.
‫"אבל המחירים גבוהים וחריגים"
‫מי ששובר דלעת, משלם.
‫"יש לי..."
‫חמישה, שישה, שבעה...
‫"שישה מטבעות כסף בכיסי
‫"וכובע מלא בחלומות"
‫להבריש את מעילך, אדוני? ‫- לא, תודה.
‫בושם? ‫- לא. מספיק.
‫שדרת יצרני השוקולד -
‫"סוף סוף...
‫"שדרת יצרני השוקולד"
‫סלאגוורת' ‫שוקולד מיוחד -
‫"ידעתי שיבוא היום הזה"
‫שוקולד משובח ‫פיקלגרובר -
‫זה כל מה שאמרת שזה, אימא.
‫פיקלגרובר -
‫"וכל כך הרבה יותר
‫"בכל פינה ישנה חנות שוקולד שונה
‫"הנה הייעוד שלי
‫"עליי רק לפתוח את הדלת"
‫וונקה -
‫"האם אני איכשל
‫"או שאצליח בענק?"
‫וונקה -
‫"דבר אין לי להציע...
‫"מלבד השוקולד שלי
‫"וכובע
‫"מלא בחלומות"
‫כן!
‫הפתיחה החגיגית של וונקה -
‫ללא חלומות בהקיץ.
‫להשכרה ‫יינתן קנס לחולמים בהקיץ -
‫"בעיר הזו כל אחד יכול להצליח
‫"כך אומרים למי שמוכשר ומוכן לעבוד קשה
‫"אבל הם לא אמרו כמה מאתגר זה
‫"לגרום לתריסר מטבעות כסף
‫"להספיק ליותר מיום אחד"
‫אהוב, יש לך מטבע כסף לתת לי ‫בשביל מקום לישון?
‫כמובן.
‫הנה. קחי כמה שאת צריכה.
‫תודה.
‫"יש לי מטבע כסף אחד בכיסי
‫"וכובע מלא בחלומות"
‫יפה מאוד.
‫זמן למשקה לילי.
‫בסדר.
‫שלום לך. לא, די. קישטה.
‫לך מכאן, די!
‫לך מכאן, קישטה!
‫עצור!
‫שב.
‫אני מתנצל בשם טידלס.
‫נראה שהוא מתעניין ‫ברגליים שלך יתר על המידה.
‫זה בטח בגלל המכנסיים.
‫קיבלתי אותם מדוור במינסק.
‫זו בטח הסיבה.
‫אם הוא היה יכול, טידלס היה מבלה ‫את כל היום ברדיפה אחר עובדי דואר.
‫לא כך, ילדון?
‫אתה לא מתכוון לישון שם, נכון?
‫זה רק ללילה אחד.
‫עד השעה הזו מחר, ‫כבר ארוויח את ההון שלי.
‫בשעה הזו מחר, אתה תהיה שלגון.
‫אל תדבר שטויות.
‫ייתכן שבאמת קצת קר לקמפינג.
‫אבל לצערי אין לי כסף לשלם על חדר, אדוני.
‫צר לי לשמוע.
‫אבל, למזלך...
‫אני מכיר מישהי שעשויה לעזור לך.
‫באמת?
‫הגענו הביתה, מר וונקה.
‫תסיר את הכפות המטונפות שלך ‫מהדלת שלי, כלב רחוב מטונף.
‫אם זה אתה, בליצ'ר, ‫אני מקווה שהבאת את הג'ין שלי.
‫הבאתי משהו טוב יותר מג'ין, ‫גברת סקרוביט.
‫אורח.
‫למה לא אמרת?
‫היכנס, אדוני.
‫ברוך הבא למלון ומכבסה של סקרוביט ובליצ'ר.
‫תרגיש בבית, תתחמם ליד האח.
‫ג'ין?
‫נודל!
‫כן, גברת סקרוביט?
‫תניחי את הספר ‫ותביאי לאורח שלנו כוס ג'ין.
‫המסכנון קפוא לחלוטין.
‫תודה לך, גברת סקרוביט. ‫את ובעלך כל כך אדיבים אליי.
‫בעלי?
‫הוא?
‫"בעלי."
‫היית מת, אה?
‫לא.
‫אני שומרת את עצמי למישהו מיוחד יותר ‫מהאיכר הבטלן הזה.
‫לחיים.
‫זה חזק מאוד.
‫כן, זה יכול להניע מכונית.
‫אז, במה אפשר לעזור? אתה רוצה חדר?
‫ובכן, כן, אבל...
‫מר וונקה נבוך באופן זמני.
‫אוי, לא. מה אתה אומר.
‫לצערי זו האמת, גברת סקרוביט.
‫אבל... כל זה עתיד להשתנות.
‫אה, כן? ‫- תראי...
‫אני סוג של קוסם...
‫ממציא ויצרן שוקולד.
‫ומחר בבוקר, אני מתכוון ללכת ‫לשדרת יצרני השוקולד ולהציג
‫את יצירת המופת שלי.
‫היכוני לתדהמה, כשאציג לך...
‫קומקום?
‫לא, זה רק להכנת תה.
‫רק רגע.
‫זה לנזיד שלי.
‫זה כאן איפשהו.
‫אל דאגה, מר וונקה. ‫ניכר שאתה אדם בעל תושייה.
‫יש לנו משהו במיוחד בשבילך.
‫חבילת היזמות.
‫החדר עולה מטבע אחד ללילה...
‫אבל אתה יכול לשלם עד מחר בשש.
‫זה נותן לך מספיק זמן לגייס כסף?
‫יותר ממספיק, גברת סקרוביט.
‫תודה.
‫זה המעט שאני יכולה לעשות ‫עבור זר במצוקה.
‫תחתום כאן, ונסגור עניין.
‫בסדר גמור.
‫תקרא את האותיות הקטנות.
‫מה?
‫תודה, נודל. זה מספיק.
‫מה היא אמרה?
‫מה מי אמרה? ‫- הילדה.
‫איזו ילדה? ‫- הילדה הזו. זה נשמע כמו...
‫"תקרא את האותיות הקטנות", ויש הרבה...
‫תנאי ההסכם -
‫זה לא נגמר.
‫אין צורך להקשיב לנודל, אדון וונקה. ‫היא פגומה.
‫פגומה?
‫תסמונת היתום.
‫תסמונת היתום?
‫תסמונת היתום.
‫זרקו אותה במורד פיר הכביסה...
‫כשהייתה תינוקת. ‫אני אימצתי אותה מטוב ליבי...
‫ועשיתי כמיטב יכולתי, מר וונקה, באמת...
‫אבל היא נותרה חשדנית.
‫היא רואה בכל דבר קונספירציה.
‫מסכנונת.
‫אני יודעת.
‫אלה באמת דברים סטנדרטיים...
‫אבל אתה מוזמן להעיף מבט אם תרצה.
‫אני אעיף מבט קטן.
‫ובכן, הכול נראה תקין.
‫באמת?
‫שלום.
‫ברוך הבא למכבסה של סקרוביט.
‫בואו ללילה, הישארו לתמיד! -
‫הנה לך, מר וונקה.
‫סוויטת היזמים.
‫זו המיטה שלך, הכיור והסבון...
‫ויש סוכריה על הכרית.
‫פנטסטי.
‫אילו אנשים טובי לב.
‫נודל!
‫הו, נודל!
‫כן, גברת סקרוביט?
‫חיפשתי אותך.
‫מה את רוצה?
‫ללמד אותך לקח, תולעת ספרים אומללה.
‫מה עשיתי? ‫- את יודעת טוב מאוד.
‫די להתפתל! ‫- לא, בבקשה.
‫אם תתערבי בעסקים שלי שוב...
‫את תהיי בלול הזה כל השבוע. ‫זה ברור?
‫כן, גברת סקרוביט. מצטערת, גברת סקרוביט.
‫את ללא ספק צריכה להצטער.
‫וונקה -
‫יצאנו לדרך, אימא.
‫גבירותיי ורבותיי משדרת יצרני השוקולד...
‫קוראים לי וילי וונקה...
‫באתי לכאן כדי להראות לכם מטעם מופלא...
‫מאכל על-חלל...
‫אכיל לא רגיל...
‫משהו שהעולם מעולם לא ראה.
‫אז תהיו אוזניים, ותזקפו בשקט.
‫לא, קבלו ביטול, תהפכו את הסדר.
‫אני מציג בפניכם... את השוקולד-ריחוף
‫"בג'ונגל שליד מומבאי
‫"זבוב עף לו מעליי
‫"כנפיו עפות מהר מאור ‫לא שקר ולא בלאי
‫"פרעושים כל כך קטנים
‫"אוהבים שוקולדים טעימים
‫"כשמבקשים מפרעושות ‫ביצים בפנים הן מטילות
‫"ובעת הבקיעה"
‫פרודנוז ‫שוקולד איכותי -
‫פיקלגרובר ‫שוקולד משובח -
‫"נשמעת אנחה
‫"איזה אושר בית שוקולד ‫מקום הארחה
‫"הכנפיים בועטות ‫התקרבו כדי לראות
‫"השוקולדה תרחף
‫"בחן ובצניעות
‫"ובכן, שוקולדים יש
‫"ושוקולדים יש
‫"אבל רק של וונקה ‫מעלה את העולם באש
‫"שימו יד בתוך הכיס ‫את השוקולד אין להחמיץ
‫"קדימה
‫"אין דבר כמו זה
‫"מעולם לא אכלתם שוקולד כזה
‫"לא, מעולם לא אכלתם שוקולד כזה"
‫בראבו!
‫תודה.
‫גברת בון-בון?
‫כן, מר סלאגוורת'.
‫תתקשרי למשטרה.
‫כן, אדוני.
‫ובכן, מי רוצה לטעום? ‫- אני, בבקשה!
‫אני אטעם.
‫מר סלאגוורת', אדוני.
‫סליחה.
‫מר פיקלגרובר.
‫ומר פרודנוז.
‫איזה כבוד.
‫מאז שהייתי ילד קטן...
‫זו חתיכת לחיצת יד.
‫זו לחיצת יד רצינית, מר וונקה.
‫היא מראה לאנשים שאני רציני.
‫קדימה.
‫הבה נטעם את השוקולד-ריחוף הזה.
‫זה לא רק שוקולד, נכון?
‫יש...
‫מרשמלו. ‫- נכון.
‫שנקטף מביצות המרשמלו בפרו.
‫וקרמל.
‫אבל הוא...
‫מומלח...
‫בדמעות המתוקות-מרירות של ליצן רוסי.
‫והאם זה...
‫בטח לא?
‫דובדבן?
‫דובדבן שקטפו קוטפי הדובדבנים...
‫מהגנים הקיסריים ביפן.
‫ובכן, מר וונקה.
‫אני נמצא בעסק הזה שנים רבות...
‫ואני יכול לומר זאת בבטחה, ‫מכל השוקולד שטעמתי אי פעם...
‫זה ללא ספק...
‫לחלוטין, במאה אחוזים... הגרוע ביותר.
‫הנה לכם, גבירותיי ורבותיי.
‫קיבלנו אישור של מר...
‫רגע. הגרוע ביותר?
‫שלושתנו יריבים מושבעים...
‫אך על זה אנו מסכימים.
‫שוקולד טוב...
‫צריך להיות פשוט. ‫רגיל. לא מסובך.
‫וזה,
‫עם כל הרעש והצלצולים,
‫זה פשוט
‫מוזר.
‫כמה חבל.
‫אם חשבתם שהשוקולד מוזר...
‫אתם תשנאו את מה שיקרה עכשיו.
‫מה קורה כאן?
‫מה קורה פה? ‫- זה הזבוב המרחף.
‫הוא יצא מהגולם שלו. ‫הוא מנפנף בכנפיו.
‫השיער שלי! ‫כוונתך לומר שזבוב עושה את זה?
‫כן. אבל אל דאגה.
‫הוא לא ייפגע. ‫- תודה.
‫בעוד כעשרים דקות, ‫הוא יתעייף ויצא מצידך האחורי.
‫מה?
‫כוונתו שאנחנו נפליץ אותם החוצה!
‫כן, הבנתי למה הוא התכוון.
‫אתה משוגע, וונקה!
‫איזה אדם שפוי...
‫רוצה לאכול שוקולד שגורם לך לעוף?
‫ובכן, בואו נגלה.
‫מי רוצה שוקולד-ריחוף?
‫אני רוצה אחד!
‫מטבע כסף אחד בבקשה. תודה.
‫תודה רבה.
‫מטבע כסף אחד.
‫תודה לך, גברתי. תיהני מהתעופה שלך.
‫תראו, אני עפה! אני עפה!
‫איך הנוף מלמעלה?
‫לא גבוה מדי, יקירה!
‫זוזי מכאן, ילדה.
‫בסדר, רבותיי. ‫אין מה לראות כאן.
‫רק קבוצה קטנה של אנשים ‫שפועלים בניגוד לחוקי הכבידה.
‫כן. ‫- תעצרו אותם, חבר'ה.
‫זה השוקולד-ריחוף, אדוני. זה כל העניין.
‫לצערי קיבלנו כמה תלונות לגביך, אדוני.
‫תלונות?
‫שאתה משבש את הסחר של עסקים אחרים.
‫לצערי, עליי לפנות אותך
‫ולהחרים את הרווחים שלך.
‫הלו! מה אתה עושה?
‫אל תדאג, זה ילך למטרה טובה. ‫- לא! רד ממני.
‫ילדים חולים, או משהו.
‫סליחה, אדוני. זה החוק.
‫חצוף! בוא לכאן!
‫תוכל להשאיר לי מטבע אחד?
‫אני צריך לשלם על החדר שלי.
‫קח.
‫תודה לך.
‫ערב טוב, מר וונקה.
‫איך הלך?
‫לא כפי שקיוויתי.
‫חבל. ובכן, אני חוששת ‫שהגיע הזמן לסגור את החשבון.
‫למזלי יש לי כסף לשלם על החדר.
‫הסכמנו על מטבע כסף אחד.
‫עבור החדר, כן.
‫אבל צברת כמה תשלומים נוספים
‫בזמן שהותך כאן.
‫באמת?
‫כן.
‫כוס הג'ין ששתית כשהגעת...
‫ואם זיכרוני אינו מטעני,
‫התחממת ליד האח.
‫כך הוא עשה, גברת סקרוביט.
‫על החימום יש תשלום נוסף, רואה?
‫השתמש במדרגות לעלות לחדר שלו.
‫אז יש תשלום על המדרגות...
‫וזה נמדד לפי צעדים, לצערי. למעלה ולמטה.
‫אמור לי, מר וונקה...
‫השתמשת במיני-בר במקרה?
‫יש מיני-בר?
‫מיני-בר סבון.
‫ליד הכיור.
‫ייתכן שכן, לזמן קצר.
‫רואה? אפילו בליצ'ר יודע...
‫שלא נוגעים במיני-בר, והוא גדל בחור.
‫תוסיף לזה תשלום על המזרן, ‫הסדינים וקנס הכריות...
‫והסכום יוצא...
‫עשרת אלפים מטבעות כסף.
‫את צוחקת עליי?
‫הכול באותיות הקטנות, חומד.
‫אין לי עשרת אלפים מטבעות כסף.
‫אם כך, יש לנו בעיה, מר וונקה.
‫אתה תצטרך לעבוד במכבסה ‫כדי לשלם את החוב, לא ככה?
‫תקבל מטבע כסף אחד ליום.
‫עשרת אלפים ימים זה...
‫עשרים ושבע שנים.
‫היי! ‫- ארבעה חודשים.
‫ושישה עשר ימים.
‫אתה ודאי מר וונקה.
‫מי אתה?
‫אבאקוס קראנץ', רואה חשבון מוסמך.
‫לפחות הייתי.
‫עכשיו...
‫הוא מנהל את המקום.
‫ותעשה מה שהוא אומר, ‫או שיהיה לך עסק איתי.
‫פייפר בנץ.
‫אינסטלטורית במקצועי.
‫זאת גברת לוטי בל.
‫היי.
‫היא לא מדברת הרבה.
‫ואני לארי צ'אקלסוורת'!
‫קומיקאי.
‫הם הערימו על כולכם, אה?
‫אני חושש שכן.
‫כולנו היינו זקוקים למקום זול לישון בו...
‫ולא קראנו את האותיות הקטנות.
‫רגע אחד של טיפשות, מלווה בחרטה אינסופית.
‫נשמע כמו הנישואים השלישיים שלי.
‫סליחה, אני עושה את זה הרבה.
‫כן. ‫- הרבה.
‫הייתי נשוי רק פעם אחת...
‫וזה לא הסתדר.
‫חייבת להיות דרך מילוט.
‫אתה חושב שלא ניסינו?
‫יש סורגים על החלון...
‫ויש כלב שמירה בדלת.
‫וגם אם תצליח לצאת...
‫לא ניתן להפר את החוזה.
‫אם לא תהיה כאן במסדר, ‫גברת סקרוביט תקרא למשטרה,
‫הם יחזירו אותך לכאן...
‫והיא תחייב אותך באלף על אי הנוחות.
‫בסדר, כולם. חזרה לעבודה. ‫קדימה, מר וונקה.
‫אתה בא איתי.
‫אתה תהיה כאן. על הקצף.
‫"ראשית נרים את הלבוש
‫"אז נתחיל ללוש
‫"לשפשף, לשפשף
‫"אז סוחטים שוב את המים ‫מסובבים ידית או שתיים
‫"לשפשף, לשפשף
‫"אז תולים את הכביסה ‫שתתייבש במהרה
‫"לשפשף, לשפשף
‫"בעזרת השיר הזה ‫היום לא ארוך כזה
‫"לשפשף, לשפשף"
‫אבל הוא עדיין די ארוך.
‫"צריך להחליק את הקמטים
‫"מהשמלות, התחתונים
‫"לשפשף, לשפשף
‫"אז אנחנו מקפלים ‫אחרת הם מענישים
‫"ואנחנו לא אוכלים
‫"כולנו חתמנו על חוזה ‫אז את העונש נרצה
‫"לשפשף, לשפשף
‫"לשפשף, לשפשף"
‫ואם אתה לא מסכים...
‫ראה פסקה חמש.
‫חלק שבע א'.
‫פסקה 22.
‫פרק ארבע.
‫שאומר...
‫"לשפשף, לשפשף
‫"לשפשף, לשפשף"
‫שירות חדרים.
‫אמרתי לך לקרוא את האותיות הקטנות.
‫זה קצת בעייתי.
‫אתה לא יודע לקרוא, נכון?
‫בלימודיי התמקדתי כמעט אך ורק בשוקולד.
‫הבנתי.
‫בשביל כל דבר אחר, ‫הסתמכתי על טוב לבם של זרים.
‫ותראה לאן זה הוביל אותך.
‫מגורי הצוות.
‫יש לך מיטה.
‫הייתה לך מיטה.
‫שולחן כתיבה, וכיור שהוא גם שירותים.
‫למים יש...
‫שתי טמפרטורות. קר...
‫וקר יותר.
‫כמה אתה חייב להם?
‫עשרת אלפים.
‫יש לך מזל. אני חייבת שלושים.
‫מה? איך את חייבת להם כסף?
‫חשבתי שהם מצאו אותך בפיר כביסה.
‫אכן כן. הם אימצו אותי מתוך טוב לבם
‫וחייבו אותי על התענוג.
‫זוג מפלצות.
‫החמדנים גוברים על העניים ‫כמעט תמיד, מר וונקה.
‫נראה שזו היא דרך העולם.
‫בחייך, נודל.
‫זו תסמונת היתום שלך שמדברת.
‫המה שלי?
‫תסמונת היתום שלך.
‫ואנחנו לא נאכל שאריות מימיות.
‫מה אתה עושה?
‫מכין שוקולד, כמובן.
‫איזה שוקולד את אוהבת? ‫מריר? לבן? מקורמל? לגמרי מטורלל?
‫אני לא יודעת.
‫מעולם לא אכלתי שוקולד.
‫מעולם לא... מעולם לא אכלת שוקולד?
‫לא.
‫מה?
‫מעולם לא אכלת שוקולד?
‫כאמור, לא.
‫זה לא ייאמן. זה שערורייתי.
‫ובכן, למזלך, נודל...
‫ברשותי המרכיבים הטובים בעולם...
‫ממש כאן במפעל הנייד שלי.
‫מאיפה להתחיל? זו השאלה.
‫אני יודע!
‫מהאור באפלה.
‫עשוי מתרכיז של ענני רעם...
‫ומאור שמש נוזלי.
‫שחושף את התקווה הכי קלושה...
‫גם מעבר לייאוש.
‫בדיוק מה שאנחנו צריכים...
‫מסכימה?
‫תמיד רצית להכין שוקולד?
‫לא.
‫כשהייתי בגילך...
‫רציתי להיות קוסם.
‫אימא שלי הייתה טבחית.
‫גרנו על הנהר, רק שנינו.
‫בעולם קטן ומושלם משלנו.
‫כפי שאני זוכר את זה...
‫את הזמן ביליתי בלנסות למצוא...
‫טריקים חדשים כדי להרשים את אימא שלי.
‫בראבו!
‫אבל הקסם האמיתי הגיע ממנה.
‫לא היה לנו הרבה כסף, ‫אבל בכל שבוע...
‫היא הביאה הביתה פול קקאו אחד.
‫וכשיום ההולדת שלי הגיע...
‫היה מספיק כדי להכין חפיסת שוקולד אחת.
‫אבל זה לא היה שוקולד רגיל. ממש לא.
‫זה חייב להיות ‫השוקולד הטוב ביותר בעולם.
‫אני לא בטוחה לגבי זה.
‫אומרים שהשוקולד הטוב ביותר ‫נמכר בשדרת יצרני השוקולד.
‫אין מצב ששלהם טוב משלך, אימא.
‫זה לא אפשרי.
‫ובכן, האמת היא...
‫שאני יודעת סוד קטן...
‫שגם האדונים המכובדים ההם לא יודעים.
‫מה הסוד?
‫אני אגיד לך.
‫כשתגדל קצת. עכשיו זמן ללכת לישון.
‫אנחנו צריכים ללכת לשם, אימא.
‫לאן?
‫לשדרת יצרני השוקולד. ‫- מה?
‫להקים חנות?
‫כן.
‫עם השם שלנו מעל הדלת והכול.
‫זה חלום נהדר, מותק.
‫זה כל מה שזה?
‫רק חלום?
‫רק רגע.
‫כל דבר טוב בעולם הזה ‫התחיל בחלום.
‫אל תוותר על שלך.
‫וכשתחלוק את השוקולד שלך עם העולם...
‫אני אהיה שם לצידך.
‫מבטיחה?
‫אני אעשה יותר מזה.
‫שבועת זרת.
‫עכשיו...
‫לך לישון.
‫אז, מה זה היה, וילי?
‫מה היה הסוד?
‫מעולם לא גיליתי.
‫מעט לאחר מכן, היא חלתה.
‫וונקה -
‫ולפני שהבנתי מה קורה, ‫כל שנותר לי היה אותה חפיסת שוקולד.
‫לכן אני כאן, נודל.
‫כדי שאוכל להרגיש כמו שהרגשתי אז...
‫כשאכלנו שוקולד יחד.
‫מה זאת אומרת?
‫אימא שלי הבטיחה לי ‫שכשאחלוק את השוקולד שלי עם העולם
‫היא תהיה שם, לצידי.
‫אני יודע שזה נשמע משוגע, ‫אבל תמיד קיוויתי שהיא תקיים את ההבטחה.
‫אולי היא אפילו תגלה לי את הסוד שלה.
‫הנה. תטעמי.
‫הלוואי שלא היית עושה את זה.
‫זה לא טעים לך?
‫לא...
‫זה טעים לי. פשוט...
‫מה?
‫עכשיו כל יום בלי שוקולד ‫יהיה קצת יותר קשה.
‫אז מה דעתך ‫לקבל את כל השוקולד שתוכלי לאכול...
‫כל יום, לכל החיים?
‫אספקה לכל החיים?
‫אספקה לכל החיים.
‫מה אצטרך לעשות?
‫לא הרבה. פשוט תוציאי אותי מכאן.
‫השתגעת?
‫זה קל. מישהו יחליף אותי במשמרת...
‫ואת תבריחי אותי בעגלת הכביסה.
‫אבל, אני... ‫- רק לכמה שעות.
‫אף אחד לא ידע שהלכתי.
‫מה הטעם בזה?
‫למכור שוקולד, כמובן!
‫נחלוק ברווחים, ‫ונשלם לגברת סקרוביט.
‫זה רעיון נחמד, וילי.
‫זה רעיון נהדר.
‫אבל זה לא יעבוד.
‫בטח שכן. תאכלי את השוקולד שלך.
‫אתה לא מבין.
‫גברת סקרוביט היא כמו נץ.
‫היא רואה כל דבר שנכנס למכבסה ‫ויוצא ממנה, חוץ מ...
‫הא.
‫מה?
‫לא, זה כלום.
‫בסדר.
‫הא.
‫פעמיים הא! זה לא כלום.
‫זה האור באפלה. הוא נתן לך רעיון.
‫בסדר.
‫הפעם היחידה שהיא נרדמה בשמירה ‫הייתה כשאיזה אריסטוקרט בא למכבסה.
‫הוא רק שאל איך להגיע לאנשהו...
‫אבל היא נמרחה עליו כמו ריבה.
‫זה היה דוחה.
‫זהו זה, נודל.
‫צריך למצוא אריסטוקרט, ‫ולהתגנב החוצה כשדעתה מוסחת.
‫כן, אבל...
‫איפה נמצא אריסטוקרט?
‫הא.
‫הא?
‫הא.
‫פעמיים הא!
‫יש לך עיפרון ונייר?
‫אה-הא.
‫יש לי רעיון.
‫באתי להתוודות.
‫אתם נשמעים נהדר, חבר'ה. ‫תמשיכו ככה.
‫סלח לי, אבי, כי חטאתי.
‫אכלתי 150 כאלה ‫מאז הווידוי האחרון שלי.
‫קשה מאוד להתנגד לפיתוי.
‫שלח אותי למטה.
‫נתראה.
‫ערב טוב, צ'יף.
‫כולם מחכים.
‫תודה רבה לך.
‫ערב טוב, רבותיי.
‫הבאתי את החשבונית שלי.
‫יצרן שוקולד אחד...
‫סולק בתמורה לתשלום הרגיל.
‫התחלנו, מותק.
‫זה הטוב שבטוב. כן.
‫תגיד לי, צ'יף...
‫היית רוצה להרוויח עוד כמה כאלה?
‫אני מקשיב.
‫אנחנו חושבים שמר וונקה...
‫עשוי לדרוש קצת יותר מסילוק עדין.
‫הוא טוב.
‫טוב מדי.
‫ומה גם שהוא גובה רק מטבע כסף אחד לחתיכה.
‫כך שכל אחד ‫יכול להרשות לעצמו שוקולד, גם ה...
‫אתה יודע, ה...
‫העניים?
‫אלוהיי.
‫עלה לי קצת קיא לפה.
‫תוכל בבקשה לא להזכיר ‫את האוכלוסייה הזו בנוכחותי?
‫הוא לא אוהב שאומרים "עניים".
‫סליחה, פליקס.
‫אנחנו רוצים שתעביר לוונקה...
‫מסר.
‫מגובה בכוח פיזי.
‫שאם הוא ינסה למכור שוקולד בעיר הזו שוב...
‫עלולה לצפות לו תאונה קטנה.
‫שבמהלכה הוא ימות.
‫כן, את זה כבר הבנתי.
‫אין צורך לחזור על הדברים.
‫אני מוודא שכולם משדרים על אותו גל.
‫איש לא משדר על הגל שלך.
‫מה זה אומר? ‫אני יודע מה זה אומר...
‫בעצם, מה זה אומר?
‫רבותיי, בבקשה.
‫אז, מה אתה אומר, צ'יף?
‫יש לנו עסק?
‫תשמעו, רבותיי, אני שוטר שומר חוק.
‫אני לא יכול להרביץ למתחרים שלכם סתם כך.
‫סליחה.
‫ובכן, צ'יף.
‫ניכר שאתה איש ישר.
‫תודה.
‫אבל שאל את עצמך...
‫שולם בשוקולד -
‫"יש לך חיבה למתוקים?
‫"אכן
‫"רעב שיש להאכיל?
‫"יש לך חיבה למתוקים?
‫"אכן
‫"ובכן, יש לנו את התמהיל
‫"מספיק עם קשקושים על מצפון
‫"זו רק
‫"יד רוחצת יד
‫"אז, מאה מחביביך
‫"סליחה, עליי לסרב"
‫הבטחתי לאישה...
‫שאני אקצץ בשוקולד. חייב להיכנס לכושר...
‫לקראת נשף השוטרים, אז...
‫"אבל תחשוב על חיבתך למתוקים
‫"הו, כן
‫"אני מחבב אותם מגיל צעיר
‫"חיבה כה שובבה זו
‫"אמת
‫"זה את הצער מעביר
‫"לרוחב המותניים אין חשיבות
‫"לבריאות!"
‫בחייכם!
‫"מי צריך לראות את בהונותיו?
‫"אז
‫"שבע כפול מאה
‫"השוקולד שופע..."
‫לא!
‫רבותיי, בואו נעשה מאמץ גדול.
‫"יש לך חיבה למתוקים?
‫"גם לי ‫- חבר'ה...
‫"אתה חם על שוקולד?"
‫כן, באמת. כן.
‫"האם אתה חושב שסוכריות
‫"נפלאות? ‫- הו, כן.
‫"ובכן, יש לנו הרבה מאוד מאוד מאוד מאוד
‫"מאוד מאוד מאוד"
‫למה אני שר?
‫"אם האישה רודה
‫"מורידה
‫"זה מופלא
‫"מה חייט יודע להסתיר"
‫גורדלס ‫יצרן המכנסגמיש! -
‫"תשמרו את השוקולדות
‫"אלף שמונה-מאות קופסאות?
‫"עשינו עסק"
‫בל. ‫- כאן.
‫בנץ.
‫צ'אקלסוורת'.
‫קראנץ'. ‫- כאן.
‫וונקה.
‫בליצ'ר!
‫שוב יש סתימה בשירותים.
‫הו, וואו. צליליה המוכרים של אהבה.
‫מה?
‫אל תגיד לי שלא שמת לב.
‫מה?
‫היא מאוהבת בך בטירוף.
‫גברת סקרוביט?
‫שיכורה מאהבה.
‫ולמה שהיא לא תהיה? תראה אותך.
‫גבר נאה שכמותך.
‫אתה רק צריך קצת טיפוח.
‫לקנות בגדים חדשים.
‫לעשות אמבטיה.
‫אמבטיה?
‫אתה יודע מה כולם אומרים, נכון?
‫מה כולם אומרים?
‫חשוף קרסוליים, היא תהיה בשמיים.
‫כן.
‫ותברך על כל ברך. ‫- נכון.
‫אבל אם תרצה שתיאנח...
‫תגיד לי.
‫ירך תראה, כן, אל תשכח.
‫בליצ'ר!
‫המים עולים על גדותיהם.
‫תיכנס. חזרה לעבודה. ‫- בסדר.
‫זה עולה לי עד הקרסול!
‫מבזבז זמן.
‫בליצ'ר!
‫יקולל האיכר העצלן הזה.
‫מה יש לך שם?
‫שום דבר.
‫את אוהבת את הלול, נודל?
‫בסדר.
‫אספתי כביסה מפרופסור מונוקל לפני כמה ימים.
‫כן.
‫הוא כותב ספר על משפחת המלוכה הבווארית.
‫משעמם.
‫יש לו סקיצות של אצילים על כל הקירות.
‫אז? ‫- זאת...
‫נראתה לי מוכרת.
‫ברון בליצ'וביץ -
‫תיפח רוחי. זה נראה כמו...
‫מר בליצ'ר.
‫את מנסה לומר לי ‫שבליצ'ר הוא אריסטוקרט בווארי?
‫לכי להביא לי ג'ין.
‫"ראשית נרים את הלבוש
‫"אז נתחיל ללוש
‫"לשפשף, לשפשף
‫"אז סוחטים שוב את המים
‫"בזהירות לא לתפוס ידיים
‫"לשפשף, לשפשף
‫"הו, טידלס, הרי ההזדמנות ‫אחרי זוג מכנסיי לרוץ!
‫"נראה שמשהו פה קורה
‫"הרי השיר לא משתנה
‫"לשפשף, לשפשף"
‫סוף סוף הצלחת לגרור את עצמך ל...
‫עשית משהו חדש בשיער?
‫אולי.
‫אולי לא.
‫מאיפה המכנסיים האלה?
‫מקופסת האבדות.
‫למה...
‫הם מתאימים לי?
‫כן.
‫לא רע, אני מניחה.
‫מה אתה עושה שם?
‫מחמם את הברכיים.
‫למה שלא תבוא לכאן ותשתה איתי כוס ג'ין?
‫למה שלא תבואי את לכאן...
‫לאזור החם?
‫הו, אדוני.
‫גבירותיי ורבותיי, הרשו לי להציג...
‫מתקן חדש שיצרתי...
‫חדשנות בעולם ההתכבסות.
‫"לשפשף, לשפשף"
‫הרשו לי לשאול שאלה...
‫איך טידלס היה שמח לבלות את זמנו? ‫ברדיפה אחרי דוורים.
‫ומה אני צריך לעשות כל היום, ‫חבריי לשפשוף?
‫"לשפשף, לשפשף"
‫אבל עכשיו, ‫בעזרת הליכון הפלא הרוחץ ומקפל'ה...
‫אל תכריחו אותי לחזור על זה. ‫טידלס רץ בכיף...
‫ולהנאה אני מצטרף.
‫"לשפשף, לשפשף"
‫אני יוצא לסיבוב קצר.
‫אני אחזור לפני המסדר.
‫עד אז, טידלס הסכים...
‫"לשפשף, לשפשף"
‫אז, ספר לי הכול על בוואריה.
‫איפה?
‫ארץ הולדתך.
‫אה, כן. שם מאוד... בווארי.
‫השטח נקי.
‫באמת? ‫- כן.
‫הצלחנו! כל הכבוד, נודל.
‫אני לא מאמינה שזה עבד.
‫חכי עד שתראי כמה שוקולד הכנתי בלילה.
‫נמכור אותו ונהיה...
‫אוי, לא.
‫מה קורה, וילי?
‫לא שוב.
‫איפה השוקולדים?
‫אני לא יודע איך להגיד לך את זה, נודל. ‫אבל... הם נגנבו.
‫נגנבו?
‫על ידי מי?
‫האיש הכתום הקטן.
‫מה?
‫האיש הכתום הקטן. ‫לא סיפרתי לך עליו?
‫לא, לא סיפרת.
‫הוא האויב שלי. ‫בערך בגובה הזה.
‫הוא מגיע באמצע הלילה...
‫והוא גונב את את כל השוקולד שלי.
‫בשלוש-ארבע השנים האחרונות, ‫זה קורה כל כמה שבועות.
‫באמת?
‫לפעמים אני רואה אותו...
‫בממלכה המשונה שבין שינה לערנות...
‫שיערו הירוק מנצנץ באור הירח.
‫שיער ירוק?
‫יום אחד אתפוס אותו, נודל. ‫- וילי.
‫כשאני אתפוס אותו... ‫- וילי!
‫אתה לא באמת מצפה ממני ‫להאמין לזה, נכון?
‫ודאי שכן.
‫איזה עוד הסבר יש?
‫אני לא יודעת...
‫שאתה הולך לישון...
‫חולם על האיש הירוק הקטן...
‫איש כתום, שיער ירוק. כן.
‫ובזמן שאתה חולם,
‫אתה בולס את כל השוקולד!
‫בולס את...
‫זה הרבה יותר הגיוני.
‫למה חשבתי שזה יעבוד? ‫- אכלתי את השוקולד?
‫אור מטופש באפלה. ‫- לא הגיוני.
‫היי!
‫השוקולד שלי לא מטופש.
‫אם גברת סקרוביט הייתה רואה אותנו, ‫אני הייתי בלול עכשיו.
‫אני מצטער, בסדר?
‫נוכל להכין עוד שוקולד.
‫הבעיה היא שנגמר לי החלב.
‫ובכן, זו לא בעיה.
‫חלב.
‫א', זו גניבה.
‫ו-ג'...
‫וילי וונקה לא משתמש בחלב של סתם פרה.
‫ליצירה הספציפית הזו...
‫אני זקוק לחלב של ג'ירפה.
‫אוקיי... בסדר.
‫יש אחת בגן החיות.
‫בינגאלה!
‫אבל, א', גן החיות לא שם.
‫נפלא.
‫ו-ב'...
‫הם לא ייתנו לך להיכנס לשם ולחלוב אותה.
‫ולכן, נודל היקרה...
‫יש לנו מזל שהאיש הכתום הקטן לא מצא את זה.
‫אבטחה -
‫מה זה?
‫מהנהלת גן החיות.
‫כהוקרה על שנות שירותך.
‫אבל אני עובד כאן רק שנה.
‫וזו הסיבה שיש רק שוקולד אחד.
‫ובכן, תודה רבה לך.
‫אין בעד מה. לילה טוב!
‫גן החיות -
‫היי, כל הכבוד, נודל.
‫אז מה זה באמת?
‫זה נקרא בילוי לילי אגדי.
‫שוקולד שמחקה באופן מושלם ‫בילוי בעיר הגדולה.
‫השכבה החיצונית, שוקולד שמפניה.
‫זה נהדר.
‫הבאה, יין לבן.
‫ואחריה, אדום.
‫עכשיו התחלנו!
‫אז השירה והריקודים מתחילים.
‫"הלילה נעשה מסיבה!"
‫כשיגיע לשכבת פאדג' הוויסקי, ‫הוא ייעשה רגשני.
‫היא הייתה האישה היחידה שאהבתי!
‫הוא עלול לעשות משהו פזיז.
‫אני אתקשר אליה. מה כבר יקרה?
‫הלו, גווני? זה בזיל. ‫רק רציתי לומר...
‫שתמיד אהבתי אותך.
‫אני כל כך אוהב אותך. ‫- מה?
‫זה בזיל בונד. ‫ישבנו יחד בשיעור כימיה בבית הספר.
‫לא, לא, אל תנתקי!
‫לבסוף, קצת פורט ישן מגב המזווה, ו...
‫בואי נלך.
‫נודל, בואי נלך.
‫למה הם לא עפים משם?
‫אני לא יודע.
‫אולי הם לא חשבו על זה.
‫אתה צוחק?
‫לא, אני רציני. ‫ככה זה עם הפלמינגו.
‫הם צריכים שיראו להם את הדרך.
‫ג'ירפה.
‫ג'ירפה. ג'ירפה.
‫טיגריס -
‫ג'ירפה.
‫אתה חייב ללמוד לקרוא.
‫למה?
‫כמעט טרף אותך טיגריס.
‫"כמעט" זו מילת המפתח, נודל.
‫כמעט טרפו אותי הרבה דברים...
‫ואף אחד מהם לא קיבל יותר מביסון.
‫ג'ירפה.
‫בסדר, אני אלמד לקרוא.
‫אביגיל -
‫ערב טוב, גברת...
‫אביגיל.
‫תירגעי.
‫הבאתי סוכריות עץ השיטה.
‫ג'ירפות עפות על הסוכריות האלה.
‫הן אוהבות אותן יותר מכל דבר אחר.
‫חוץ מגירודים מתחת לסנטר, את רואה?
‫רוצה לנסות, נודל?
‫אני?
‫כן. למה לא?
‫בסדר.
‫אני חושב שהיא מחבבת אותך.
‫גברת אביגיל...
‫אם עמיתתי תמשיך לגרד לך מתחת לסנטר...
‫את חושבת שתוכלי לתרום לנו ‫חצי ליטר עד ליטר חלב?
‫אז...
‫עשית את זה פעם?
‫פעם אחת. באפריקה. יצור מרהיב היא הייתה.
‫היא הייתה חיית פרא?
‫פרא?
‫היא התפרעה לגמרי.
‫לפעמים אתה דבילי, וילי.
‫אני מניח שזה נכונ-ודל, נודל.
‫נכונ-ודל?
‫זה לא עובד, אה?
‫שום דבר לא מתחרז עם נודל.
‫מניין לך השם הזה, תגידי?
‫זה לא משנה.
‫לא, תגידי לי.
‫זה.
‫זה כל מה שנותר לי מהוריי האמיתיים. רואה?
‫נ' עבור נודל. או נורה, או נינה...
‫או נו די אין פה כלום.
‫את לא יכולה לאתר את הבעלים?
‫אתה חושב שלא ניסיתי?
‫כשהייתי ילדה, ‫תמיד קיוויתי שאמצא את ההורים שלי.
‫החלום של נודל -
‫והם יגורו בבניין ישן ויפהפה, מלא בספרים.
‫אימא שלי תחכה לי ליד הדלת
‫ואני ארוץ אליה. היא תיתן לי חיבוק ענק
‫כאילו היא לעולם לא תשחרר אותי.
‫אבל אז הבנתי שזה רק חלום מטופש.
‫זה לא מטופש בכלל.
‫לא?
‫אני יודע שעברו עלייך זמנים לא קלים, נודל. ‫אבל זה ישתפר.
‫אני לא אתן לך להירקב במכבסה הזו לנצח.
‫אתה מבטיח?
‫יותר מזה.
‫שבועת זרת, וזה הנדר הכי רציני שיש.
‫תתחילי לגרד.
‫אין לנו הרבה זמן ‫עד שהשומר יגיע לטיו-דל, נודל.
‫טיו-דל!
‫זו אפילו לא מילה!
‫אני אמשיך לעבוד על זה.
‫"לרגע
‫"החיים לא נראים כל כך רע
‫"לרגע
‫"שכחתי להיות עצובה
‫"הוא הופך לילה ליום
‫"אבל אולי זה חלום
‫"להתמיד במשמר
‫"לא לתת מעבר ‫לא לרגע
‫"גם לא לרגע"
‫נודל, יש לי את זה! תקשיבי.
‫"נודל, נודל, עוגה או שטרודל
‫"יש מי שלא
‫"ויש מי שכ-נודל
‫"נחש, פלמינגו, דוב ופודל
‫"השיר משפר מצב רוח, נודל
‫"נודל-די-די ‫נודל-די-דם"
‫וילי!
‫"אנחנו עושים כיף בחיים"
‫תודה, אביגיל!
‫"לרגע חיי התהפכו ‫- נודל, נודל, עוגה או שטרודל
‫"יש מי שלא ויש מי שכ-נודל
‫"לרגע ‫- נחש, פלמינגו
‫"רגליי מנתרות למרומים ‫- דוב ופודל
‫"השיר משפר מצב רוח, נודל
‫"הוא הדבר הטוב היחיד ‫- נודל-די-די, נודל-די-דם
‫"שאי פעם קרה לי ‫- אנחנו עושים כיף בחיים"
‫צ'יף...
‫נכון הבחור שרצית להחליף איתו מילה?
‫"לרגע
‫"החיים לא נראים כל כך רע
‫"ולרגע
‫"שכחתי להיות עצובה"
‫מר וונקה!
‫אשמח להחליף איתך מילה.
‫בוודאי, אדוני השוטר.
‫תמשיך במשמרת, אפבל. ‫- אתה בטוח, המפקד?
‫כן. זה ביני לבין מר וונקה.
‫כדאי שתלכי מכאן, נודל. ‫- אבל וילי...
‫אל תדאגי לי. יצאתי ממצבים מסובכים מזה.
‫ניפגש ליד העגלה.
‫ובכן, אדוני השוטר...
‫אם זה קשור לאביגיל...
‫יש לי הודעה בשבילך, חבר.
‫אל תמכור שוקולד בעיר הזאת!
‫יש מבין?
‫לצערי לא.
‫איש הממתקים הוא גם חוצפן, אה? אמרתי...
‫אל תמכור שוקולד!
‫שמעת אותי הפעם?
‫יש לי מים באוזניים.
‫כן, זה... יש לך...
‫טוב, זה הגיוני. כן.
‫תקשיב, אני מצטער.
‫אני ממש מפוזר.
‫האמת היא שאני לא רוצה לעשות את זה.
‫אני לא רוצה שתעשה את זה.
‫אבל אני חייב להעביר לך מסר.
‫אם תמכור שוקולד בעיר הזאת שוב...
‫אתה תקבל יותר ממכה בראש.
‫לא קיבלתי מכה בראש.
‫מה יש לי היום? אני...
‫אפשר שנייה? ‫- בטח.
‫הלורד פון בליץ'.
‫גברת סקרוביט.
‫העיניים שלך ‫הן כמו שני גללי ארנבים בקערת רפרפת.
‫אתה מדבר כל כך יפה.
‫שקי כביסה -
‫נתראה למטה.
‫על החיים ועל המוות!
‫מר וונקה.
‫כמה נחמד מצדך להצטרף אלינו.
‫לא איחרתי, נכון? ‫- ובכן, לא.
‫אתה על הקשקש, אבל...
‫טידלס עשה עבודה טובה?
‫האמת היא, שטידלס עבד יפה מאוד...
‫והפרודוקטיביות עלתה ב-30%.
‫לקחנו חופש אחר הצהריים.
‫אבל זו לא הנקודה.
‫זו הנקודה.
‫לא עכשיו, לארי. ‫- סליחה.
‫הנקודה היא...
‫איפה היית?
‫ולמה אתה מריח כמו ג'ירפה?
‫אני מניח שאני חייב לכם הסבר.
‫האמת היא...
‫שאני יצרן שוקולד.
‫לא סתם שוקולד.
‫השוקולד הטוב ביותר בעולם.
‫ובכן, נודל מחמיאה לי, אבל זה נכון.
‫הם נהדרים.
‫התוכנית היא למכור שוקולד ‫ולשלם את החוב לגברת סקרוביט.
‫לפחות זו הייתה התוכנית, עד ש...
‫תן לי לנחש. ‫הייתה לך היתקלות קטנה עם מפקד המשטרה?
‫איך אתה יודע?
‫כי הייתי רואה החשבון של סלאגוורת'.
‫במשך שבוע, לפחות. ‫מנהל החשבונות הרגיל שלו היה חולה.
‫לתחנה, בבקשה.
‫זימנו אותי מהקצה השני של המדינה ‫כדי להחליף אותו.
‫ערב טוב, מר סלאגוורת'. ‫אני רק צריך שתחתום על...
‫העבודה נראתה פשוטה.
‫עד שהבנתי...
‫שהיו שני סטים של ספרים.
‫אחד לשלטונות...
‫ואחד שאמר את האמת.
‫סלאגוורת', פיקלגרובר ופרודנוז ‫שותפים כבר שנים.
‫הם סוג של קרטל שוקולד.
‫הם מדללים את השוקולד שלהם
‫ומחביאים את העודפים ‫בכספת סודית עמוק מתחת לקתדרלה.
‫כל יום, כל היום, שומרים עליה איש דת מושחת
‫ו-500 נזירים המכורים לשוקולד.
‫הדרך היחידה להיכנס ‫היא במורד מעלית סודית...
‫ואז צריך לעבור את גבירת המפתחות,
‫שומרת תת קרקעית שלא ראתה אור יום כבר שנים.
‫ערב טוב.
‫יש אלפי ליטרים של שוקולד למטה...
‫והקרטל משתמש בו כדי לשחד...
‫שולם בשוקולד -
‫...לסחוט, ולהרוס את התחרות.
‫לא אכפת לי שהם ילדים, הם היו בדרכנו. ‫בפעם הבאה...
‫תהיה תקיף יותר.
‫גברת בון-בון?
‫בוקר טוב, מר סלאגוורת'.
‫מעכשיו והלאה, ‫אני אשמור את הפנקס בכספת.
‫בסדר גמור, אדוני.
‫אה, ומר קראנץ'?
‫כן?
‫אתה מפוטר.
‫בסדר גמור, אדוני.
‫אני מצטער, מר וונקה...
‫אבל אתה בדיוק איפה שהם רוצים שתהיה.
‫אתה לא יכול לפתוח חנות ‫בלי למכור שוקולד...
‫ואתה לא יכול למכור שוקולד בלי חנות.
‫היי, נודל! נודל!
‫מה יש, וילי?
‫זהירות.
‫לכבוד מה זה?
‫השכר שלך. אספקה לכל החיים, זוכרת?
‫לא היית צריך.
‫ברור שכן.
‫הבטחתי לך.
‫ובכן, תודה.
‫גם לי יש משהו בשבילך.
‫בשבילי?
‫מה זה?
‫חצי הכוס המלאה?
‫תסובב את זה.
‫כוס חצי ריקה.
‫זאת א'.
‫האות הראשונה שלך.
‫אני מלמדת אותך לקרוא.
‫נודל.
‫אסור שהשותף שלי ייטרף על ידי טיגריס.
‫גם לא ייטרף כמעט.
‫אז אנחנו עדיין שותפים?
‫בטח, אבל אני לא יודעת איך נמכור שוקולד.
‫אתה תצטרך להיעלם בכל פעם שהמשטרה תגיע.
‫כמו קוסם.
‫נכון!
‫כן, אבל זה סיפור אחר על הבמה.
‫יש חבלים וגלגלות ודלתות סתרים. ‫אין דברים כאלה ברחוב.
‫לאמיתו של דבר, יש.
‫יש דלתות סתרים בכל רחבי העיר.
‫הם נקראים בורות ניקוז.
‫אני אשמח להדריך אתכם ‫אם תחלקו איתי את הרווחים.
‫אם אתם מגייסים...
‫הייתי עושה הכול כדי לצאת מכאן ‫ולהשלים עם אשתי.
‫אין לי כישורים מעשיים, ‫אבל אני יכול לדבר כאילו אני מתחת למים.
‫ואם אתה צריך מישהי ‫לענייני תקשורת, אני אשמח.
‫לוטי?
‫מה? למה כולכם בוהים בי?
‫לא ידעתי שהיא יכולה לדבר.
‫חשבתי שאת פנטומימאית. ‫- לא...
‫האמת היא שעבדתי במרכזיית טלפונים.
‫אבל אז הייתי דברנית גדולה.
‫מאז שבאתי לכאן...
‫לא היה לי הרבה מה לומר.
‫אני לא רוצה להיות זה שהורס לכם את הכיף...
‫אבל אם גברת סקרוביט תתפוס אתכם...
‫כולכם תקבלו שישה חודשים בלול. ‫אז תחשבו על זה,
‫לפני שתחליטו להצטרף ‫לכל מיני מזימות פזיזות.
‫אבל זו לא סתם פזיזות, אבאקוס. ‫השוקולדים של וילי מדהימים.
‫תטעם אחד.
‫זה מאוד נחמד מצדך, נודל.
‫לא אכפת לי כמה השוקולדים שלו טובים.
‫מתי נתחיל?
‫מה שאני מנסה לומר, ברברה, זה...
‫התינשאי לי?
‫אני לא יודעת, קולין.
‫אתה מקסים, אבל אני מחפשת מישהו...
‫שיפיל אותי מהרגליים. אתה יודע...
‫שייקח אותי לחיים מלאי הרפתקאות.
‫זה יכול להיות אתה?
‫לא.
‫לא עם המחסור הכרוני שלי בביטחון עצמי.
‫מוטב שאלך.
‫אבל קולין... ‫- סליחה שבזבזתי את זמנך, ברברה.
‫מונית!
‫אדוני, אפשר לעזור?
‫הו, מלצר.
‫יש לך משהו ללב שבור?
‫"המוניות שוב לא עוצרות ‫בנות חושבות שאתה בוק
‫"הזמן עבר, אתה רטוב וקר ‫הביטחון שלך נגמר"
‫זה נכון.
‫"כשמביטים לכיוונך ‫מסתכלים מבעדך
‫"או כאילו שאתה לכלוך עליו הם זה עתה דרכו"
‫אתה עוקב אחריי?
‫"את שלומך זה ישפר ‫מקרון ג'ירפה ממכר
‫"קח סיכון מה שיקרה יתגלגל מהר
‫"תגיד שלום לרגשות קטנים ומקטינים
‫"תאכל כמה מאלה תרגיש גדול מהחיים
‫"כי יש שוקולד
‫"ויש שוקולד
‫"אבל רק עם זה של וונקה ‫אתה פה רוקד"
‫הוא אפילו לא עובד כאן.
‫"שימו יד בתוך הכיס ‫את השוקולד אין להחמיץ
‫"גברתי, רק נשיקה אחת
‫"כן, בבקשה!
‫"מעולם לא אכלת שוקולד כזה ‫- לא
‫"מעולם לא אכלנו שוקולד כזה
‫"ניסית את החדש שלו? ‫- לא
‫"את חייבת לנסות
‫"בביס אחד הכול נהיה פסגת ההצגות
‫"החדשות המפתיעות
‫"הבדיחות המצחיקות
‫"בכל היום הן מלוות תנועות ומנגינות
‫"איבדת את השיער, אבל מתי
‫"מרגיש קירח למדי
‫"לא לדאוג אני מוכן ודאי
‫"הנה אקלייר מצמיח, רבותיי
‫"הוא עשוי וניל ‫משוק אקזוטי מהביל
‫"שימו לב, מי שמגזים ‫נהיה שעיר יותר מפיל
‫"כי יש שוקולד
‫"ויש שוקולד
‫"רק של וונקה מזמר ‫כמו כישרון מולד
‫"שימו יד בתוך הכיס ‫את השוקולד אין...
‫"אוי, שקט! זה מתריס! ‫שכולם יעברו בידוק
‫"אכלת פעם שוקולד כזה?
‫"מעולם לא אכלתי שוקולד כזה
‫"שימו יד בתוך הכיס
‫"את השוקולד אין להחמיץ ‫שימו יד בתוך הכיס
‫"את השוקולד אין להחמ...
‫"יש מי שקורא ומי שלא קורא"
‫חתול -
‫"אתה יודע מה כתוב כאן?
‫"אף לא קצת מזה
‫"זו אות ניקוד וזה עיצור
‫"מה אמרת? זה לא ברור
‫"אני צריכה לפרוש
‫"אבל מכרת היום פי שלושה
‫"כי יש שוקולד ‫- אני מבין את זה, כן.
‫"ויש שוקולד ‫- לגמרי נכון.
‫"רק של וונקה מכסח לנו רווחים"
‫מה שאני מנסה לומר זה...
‫"אם לא נעצור את זה
‫"נפשוט רגל
‫"א-שוקו-ליפסה, זהו זה!
‫"זה מקרה ביזה"
‫אבל חבר'ה...
‫"מעולם לא אכלתם שוקולד כזה
‫"לא, מעולם לא אכלנו שוקולד כזה
‫"כי יש שוקולד ‫- כי יש שוקולד
‫"ויש שוקולד ‫- ויש שוקולד
‫"רק בזכות שלי ‫תקני שמלת כלה הידד
‫"זה עתה התחתנו
‫"הכול בזכות וונקה שלנו
‫"צאו לחיים מאושרים
‫"מעולם לא אכלתם שוקולד כזה
‫"לא, מעולם לא אכלנו שוקולד כזה
‫"אכלתם פעם שוקולד כזה?
‫"לא, מעולם לא אכלנו שוקולד
‫"לא, מעולם לא אכלנו שוקולד כזה"
‫בסדר, איפה הוא? לאן הוא הלך?
‫אז ככה אתה עושה את זה.
‫אפבל...
‫אני רוצה שנציב שוטר על כל בור ניקוז בעיר.
‫אתה בטוח, המפקד?
‫לא כדאי שנתמקד בכל הרציחות שלא פתרנו?
‫לא, לא, לא, זה בראש סדר העדיפויות. בסדר.
‫טוב, יודע מה? ‫אני צריך עזרה כדי לקום. כן, בדיוק.
‫אני די בטוח ‫שעליתי 70 קילו בשבועיים האחרונים.
‫תפסתי אותך!
‫מה לעזאזל?
‫שחרר אותי מכאן!
‫אני דורש שתשחרר אותי.
‫לא ייאמן. הוא יכול לדבר.
‫מובן שאני יכול לדבר. ‫עכשיו, שחרר אותי מכאן, או שאצרח.
‫וואו. ‫- שחרר אותי!
‫אני רוצה להסתכל עליך מקרוב קודם.
‫וואו.
‫ערב טוב.
‫אז אתה האיש הקטן והמצחיק שעוקב אחריי.
‫"איש קטן ומצחיק"? איך אתה מעז?
‫דע לך שגודלי מכובד ביותר...
‫בקרב האומפה לומפה.
‫אומפה-מה אמרת?
‫האמת היא שבלומפלנד...
‫אני נחשב עתיר ממדים.
‫הם קוראים לי לופטי.
‫אז, אודה לך אם תפסיק לבהות בי,
‫כאילו אני משהו לא חביב שמצאת בממחטה שלך.
‫זה לא נעים לי, ובכנות, זה גס רוח.
‫סליחה. ‫- שחרר אותי מכאן.
‫אין לך שום זכות לבקבק זרים חפים מפשע.
‫חפים מפשע?
‫רגע, אתה גונב ממני שוקולד שנים.
‫ובכן, אתה התחלת.
‫אני?
‫אתה גנבת את פולי הקקאו שלנו.
‫על מה אתה מדבר?
‫אתה אפילו לא זוכר?
‫זוכר מה?
‫היום שבו...
‫הרסת את חיי.
‫לא, אני לא זוכר את זה.
‫ובכן, בחורצ'יק, ‫הרשה לי לרענן את זיכרונך...
‫בעזרת שיר קליט באופן הרסני...
‫שלעולם לא יצא לך מהראש.
‫אני לא רוצה לשמוע אותו.
‫מאוחר מדי. כבר התחלתי לרקוד. ‫כשאנחנו מתחילים, אנחנו לא יכולים להפסיק.
‫"אומפה לומפה דומפטי-דה
‫"יש לי סיפור טרגי בשבילך
‫"אומפה לומפה דומפטי-די
‫"איש חכם היה מקשיב לי
‫"לומפלנד ירוקה ושופעת
‫"אך לגדל פולים לא יודעת
‫"שומר המלאי היה תפקידי
‫"ואז אתה באת
‫"בזזת אותי"
‫היי, למה לא אמרת משהו?
‫ובכן, ייתכן שנרדמתי.
‫"אומפה לומפה דומפטי-די
‫"כשהתעוררתי גירשו הם אותי
‫"אני מגורש נותרתי בקור
‫"רק עם פי אלף פולים אוכל לחזור"
‫פי אלף? אתה צוחק עליי!
‫אני חוזר...
‫"רק עם פי אלף פולים אוכל לחזור"
‫וואו.
‫מר לומפה,
‫אם אתה חושב שזה עונש סביר
‫על לקיחת שלושה פולים...
‫ארבעה פולים.
‫ארבעה פולים...
‫אני בטוח שנוכל להגיע להסדר כלשהו.
‫אבל לא אוכל לתת לך את כל האספקה שלי.
‫יש אנשים שבונים עליי.
‫בסדר גמור.
‫אני אגיד לך מה.
‫שחרר אותי מכאן, ‫ונוכל לדון בזה כמו אנשים מכובדים.
‫בסדר.
‫תודה לך. עכשיו, האם תואיל בטובך ‫להעביר לי את המחבת הקטנה הזו?
‫זאת?
‫לא, לא. את המחבת הכבדה, בבקשה.
‫בסדר.
‫תודה לך. תודה רבה ל... ‫הו, וואו, זו חתיכת מחבת, אה?
‫עכשיו, תתקרב אליי קצת.
‫בדיוק, תתקרב עוד קצת...
‫קדימה, קרוב יותר. ‫- טוב.
‫מושלם. ‫- מה?
‫בני האומפה לומפה לא מנהלים משא ומתן. ‫יום טוב, אדוני.
‫אבל זו הצנצנת האחרונה שלי!
‫אמרתי יום טוב.
‫הוא חזר?
‫כן, נודל, אבל הפעם הצבתי מלכודת. ‫והוא נכנס ישר לתוכה.
‫אז, איפה הוא?
‫ובכן, רבנו והוא ניצח.
‫הכה בראשי עם מחבת וקפץ מהחלון.
‫כמובן.
‫את לא מאמינה לי, אה?
‫בכנות? לא.
‫לא!
‫לא.
‫ממש לא.
‫אבל...
‫האמת היא, ‫שאנחנו לא צריכים למכור שוקולד היום.
‫ולמה זה?
‫נכון החנות ההיא?
‫זו שחלמת עליה?
‫עכשיו, אני יודע מה אתה חושב. ‫צריך להשקיע פה קצת עבודה.
‫נראה שמישהו ‫לא סגר את הברז לפני עשרים שנים...
‫והתקרה קרסה.
‫וגם זו שמעליה וזו שמעליה.
‫אבל זה אומר שהיא בטווח המחירים שלנו.
‫נוכל להחזיק אותה לשבוע.
‫וסוף סוף העסק שלנו יהיה חוקי.
‫למשטרה לא יהיה תירוץ להטריד אותנו.
‫אז, מה אתה חושב, וילי?
‫אתה אוהב את המקום?
‫האם אני אוהב אותו?
‫נודל, זה בדיוק כמו שתמיד דמיינתי.
‫לא, קבלי ביטול. ‫זה יותר טוב ממה שדמיינתי.
‫תראי את המקום הזה!
‫נכון, זה חורבה, ‫אבל... הפוטנציאל!
‫השלד של המבנה! תקשיבו לי טוב,
‫זו הולכת להיות ‫חנות השוקולד הטובה ביותר בעולם.
‫עוד מעט לא תעבדי במכבסה, נודל.
‫כולנו נהיה חופשיים.
‫חופשיים כמו פלמינגו!
‫הם שישה בסך הכול. ‫כולל הילדה הקטנה.
‫נראה שהיא עומדת מאחורי העניין.
‫הם פועלים מתוך מכבסה ששמה סקרוביט ובליצ'ר.
‫המכבסה של סקרוביט?
‫כן.
‫למה, אתה מכיר את המקום?
‫כן, למען האמת.
‫הם שכרו חנות, אז לפי החוק ‫לא אוכל לגעת בהם, אבל בניגוד לחוק...
‫אשמח לעשות כל מה שתרצו.
‫אתם רוצים שתהיה להם תאונה קטנה?
‫שבה הם ימותו?
‫אין בעיה. ‫אבל זה יעלה לכם הרבה יותר שוקולד.
‫זה בסדר, צ'יף.
‫וגם, אשמח לקבל מקדמה.
‫כי הקופסאות האחרונות שנתתם לי...
‫כבר ריקות.
‫כולן?
‫אני אוכל את העטיפות כבר שלושה ימים.
‫הייתם חושבים שהן יהיו מספקות באותה מידה.
‫הן לא.
‫הנה לך, צ'יף. ויש עוד הרבה.
‫אתה תהיה בכוננות.
‫אנחנו נקרא לך בזמן המתאים.
‫מה קרה, ארת'ור?
‫הילדה.
‫אתה לא באמת חושב שזו היא, נכון?
‫אני כן.
‫תמיד אמרת לנו שהיא לא תהווה בעיה.
‫נכון. כך אמרת.
‫והיא לא תהווה.
‫גם וונקה לא יהווה.
‫אני אדאג לזה, באופן אישי.
‫מי זה? מה אתה רוצה?
‫מר סלאגוורת'.
‫רק רגע, אדוני.
‫ערב טוב.
‫מי זה, פאפי...
‫אלוהים אדירים.
‫זה מר סלאגוורת'.
‫איך זכינו לכבוד?
‫יש לך אורח. אדון בשם וונקה?
‫הוא מתגנב החוצה ומוכר שוקולד ‫יחד עם המשרתת שלך.
‫הפרחחית הקטנה הזו.
‫בהחלט.
‫תהיתי אם תוכלי לעזור לי לשים קץ...
‫לעסקים שלהם.
‫התחלנו, אימא.
‫גבירותיי ורבותיי, ברכות חמות,
‫וברוכים הבאים לחנות של וונקה.
‫יש דברים נפלאים בפתח, ‫מילולית ומטפורית.
‫מה?
‫שם בפנים?
‫תזרום איתי.
‫"עצום עיניים וספור עד עשר
‫"תביע משאלה
‫"פתח אותן"
‫וונקה -
‫"הנה חנות כה מיוחדת
‫"אין כמוה אף אחת אחרת
‫"שיחים, עצים, פרחים, דבורים
‫"כולם משוקולד עשויים
‫"זיכרונות משוקולד
‫"שילד שמר בצד
‫"לפני שהם נעלמו
‫"עולם משלך
‫"לכאן אפשר לברוח
‫"עולם משלך
‫"בו תוכל להיות חופשי
‫"לאן שלא תלך
‫"לאן שהחיים יובילו
‫"זה הבית שלך
‫"עולם משלך
‫"הנה הילד
‫"שהשארת מאחור
‫"הנה הילד מלא הסקרנות
‫"הנה הפלא שהרגשנו פעם
‫"כשקסם היה אמיתי כמו רעם
‫"עולם משלך
‫"מקום שנמצא כאן
‫"בשיא בדידותך
‫"מלא בספקות
‫"הלא נודע מחכה
‫"ההרפתקה מתחילה כאן
‫"נטייל על ענן
‫"קחו לטעום קצת, מעדן
‫"העננים נטווים מצמר גפן
‫"קחו מטרייה, ירד קצת גשם"
‫וונקה -
‫"גשם חזק צפוי להיות
‫"מסטיקים וגומי
‫"ודובשניות
‫"זיקוקים הם עשויים
‫"מסרט של סוכר
‫"בכל צבעי הקשת
‫"ועוד צבע לא מוכר
‫"עולם משלנו ‫- עולם משלנו
‫"לכאן אפשר לברוח ‫- לכאן אפשר לברוח
‫"עולם משלנו ‫- עולם משלנו
‫"כאן אנחנו חופשיים
‫"כאן נהיה חופשיים
‫"לאן שלא תלך
‫"לאן שהחיים יובילו
‫"זה הבית שלנו
‫"עולם משלנו"
‫אז, פטריות, אגסים, מגוון של פרחים.
‫זה יוצא 89 מטבעות כסף.
‫זו הייתה מציאה גם אם המחיר היה כפול.
‫תודה לך, אדוני. ‫איך תרצה לקבל עודף?
‫כסף נזיל או משהו אכיל?
‫אכיל, בבקשה.
‫תיהנה.
‫ואל תשכח לאכול את הסלסילה.
‫לא. תשמור על המקום בתור.
‫אבאקוס, האיש הזה נתן לנו 100 מטבעות כסף.
‫אני יודע, נודל!
‫מי הבא בתור?
‫אני. ‫- אני!
‫מר וונקה?
‫כן?
‫מה קורה כאן?
‫אלוהים אדירים.
‫זה בלתי אפשרי.
‫אלא אם...
‫זיעה של יטי?
‫שיקוי הצמחת השיער החזק בעולם.
‫אבל לא השתמשתי בזה.
‫גבירותיי ורבותיי! תשומת לבכם, בבקשה!
‫נראה שיש תקלה בייצור.
‫אל תאכלו את הפרחים!
‫למה לא?
‫מה לא בסדר בהם?
‫מה רע בפטרייה הזו?
‫הבת שלי לקחה ביס אחד, ותראה מה קרה לה!
‫השוקו בסדר... נכון?
‫אני כל כך מצטער ואין לי הסבר, אבל...
‫נראה שהשוקולדים הורעלו!
‫הורעלו?
‫הוא הרעיל את הבת שלי!
‫אני לא הרעלתי אותם.
‫אני רוצה החזר.
‫אני רוצה פיצוי.
‫אני רוצה לנקום.
‫לא, לא! בבקשה!
‫זה מה שקורה למי שמצמיח לבת שלי שפם!
‫הצילו! חייבים לצאת מכאן! ‫- אחכה לך.
‫וזה, כמדומני...
‫הוא סופה של חנות השוקולדים של וונקה.
‫אני לא מבינה. מה...
‫מה...
‫מה קרה?
‫זה לא ברור?
‫קרטל השוקולד.
‫זה בסדר, וילי. נוכל לבנות מחדש.
‫נוכל להתחיל שוב.
‫אין טעם, נודל.
‫זה לא עבד.
‫מה זאת אומרת?
‫היא הבטיחה שהיא תהיה כאן.
‫היא לא הייתה.
‫לא באמת חשבת ש...
‫אני כן.
‫חלום מטופש.
‫אל תגיד את זה, וילי. ‫בבקשה לעולם אל...
‫בואי, נודל.
‫אני חושב שמר וונקה צריך להיות לבד.
‫כל דבר טוב בעולם הזה התחיל בחלום.
‫אל תוותר על שלך.
‫וכשתחלוק את השוקולד שלך עם העולם...
‫אני אהיה שם לצידך.
‫עצוב מאוד, מה שקרה כאן.
‫אני מניח שאתם האחראים?
‫אנחנו? הו, לא. ובכן, לא באופן אישי.
‫ייתכן שעודדנו את גברת סקרוביט ‫לשפר את היצירות שלך.
‫שילמנו לה כדי שתרעיל אותן.
‫כן, תודה, ג'ארלד.
‫בשמחה.
‫אז, למה באתם?
‫לשמוח לאיד?
‫לא, אני לא מבזבז את זמני על כאלה שטויות.
‫באנו להציע לך עסקה.
‫זהו הסכום המדויק שאתה חייב לגברת סקרוביט.
‫זה עבור רואה החשבון...
‫האינסטלטורית...
‫הטלפנית...
‫האיש שחושב שהוא מצחיק...
‫וזה...
‫הסכום עבור הילדה.
‫הוספנו לה עוד קצת כסף
‫כדי שהיא תוכל למצוא מגורים, ‫לקנות בגדים וצעצועים...
‫ספרים.
‫הו כן, מר וונקה.
‫תוכל לשנות לה את החיים. ‫לשנות לכולם את החיים.
‫ומה יהיה עליי לעשות?
‫לעזוב את העיר.
‫אה, ו...
‫לעולם אל תכין שוקולד.
‫יש סירה שיוצאת בחצות.
‫ולטובת כולכם, אני מקווה שאתה תהיה עליה.
‫"סליחה, נודל
‫"כנראה זה לא בשבילי
‫"סליחה, נודל
‫"בתקווה יום אחד תסלחי"
‫עוזב, אה?
‫כן.
‫"רק רציתי
‫"שהעולם שוב יאיר
‫"כמו כשהייתי צעיר
‫"סליחה, נודל"
‫מר וונקה.
‫הכרטיס שלך. כיוון אחד.
‫לקוטב הצפוני.
‫זה במחלקת פרימיום.
‫שהיא למעשה מחלקת תיירים.
‫נכון, יש קצת יותר מקום לרגליים ‫ואתה תקבל שקית בוטנים.
‫האם זה שווה את תוספת התשלום?
‫אני לא יודע. אבל החבר'ה האלה...
‫אין צורך להיכנס לפרטים.
‫היה שלום...
‫מר וונקה.
‫תודה.
‫מחלקת פרימיום -
‫"אומפה לומפה דומפטי-דום
‫"אני לא במחלקת פרימיום
‫"אולי תשקול מחלקה ראשונה
‫"זה מה שהאומפה לומפה
‫"עושה מבחירה!"
‫איזה כיף שאתה כאן.
‫אני לא אתן לך להיעלם לי, וילי וונקה.
‫לא לפני שתשלם את החוב שלך. ‫אבל יש לי בשורות טובות בעניין.
‫והן?
‫אני עשיתי חישובים.
‫עוד צנצנת אחת, ואנחנו סיימנו.
‫או, אם תעדיף, אני מוכן לקבל חצי צנצנת ‫של השוקולד-ריחוף המבדר שלך.
‫אזל לך המזל.
‫אני כבר לא מכין שוקולד.
‫אוי לי, אל תגיד לי ‫שאתה ממלא את העסקה המגוחכת הזו?
‫אני מוכרח.
‫בשביל נודל.
‫הבטחתי לה חיים טובים יותר.
‫נשבעתי.
‫אתה צריך לעמוד על שלך. ‫תראה לבריונים האלו מה זה.
‫זה מה שאומפה לומפה היה עושה.
‫אבל, אם אתה מעדיף לשבת שם ולרחם על עצמך...
‫אני אשתטח.
‫לילה טוב, אדוני.
‫הא.
‫מה?
‫לא, שום דבר.
‫ברור שזה היה משהו, כי אמרת "הא".
‫אני מצטער. תשכח מזה.
‫בסדר.
‫הא.
‫עשית את זה שוב.
‫תגיד לי מה יש, ‫אחרת אכה אותך באכזריות רבה עם מקל.
‫תראה. איפה שסלאגוורת' לחץ לי את היד.
‫הטבעת שלו הותירה חותם. רואה?
‫זו האות א', מוקפת באות ס'.
‫אז מה? קוראים לו ארת'ור סלאגוורת'. ‫זו בטח טבעת משפחתית.
‫כן, אבל לנודל יש אחת כזו בדיוק.
‫נודל?
‫למה שלנודל היתומה ‫תהיה טבעת של משפחת סלאגוורת'?
‫אני יכול לחשוב רק על סיבה אחת.
‫שהיא?
‫ואם אני צודק, נודל נמצאת בסכנה.
‫קדימה, וונקה. תגיד מה הסיבה. ‫הב לי את גרגר החוכמה שלך.
‫אין זמן. אני חייב לחזור.
‫קפטן! ‫- וונקה?
‫חזור לכאן וונקה! אני דורש הסבר.
‫קפטן?
‫במחשבה שנייה, ההסבר יכול לחכות.
‫יום טוב לך.
‫ובכן, רבותיי, יצרן שוקולד מת אחד, ‫כפי שביקשתם.
‫גברת בון-בון?
‫כן, מר סלאגוורת'?
‫תני לצ'יף את השוקולד שלו.
‫הו, וואו.
‫כמה פרצופים עצובים הבוקר.
‫זה ממש כאילו כולכם זממתם מזימה
‫לנסות לצאת מהחוזים שלכם.
‫תוכנית שהשתבשה בגדול.
‫אבל, יש לי חדשות טובות בשבילכם, ‫לא שזה מגיע לכם.
‫חבר שלכם, מר וונקה ‫עשה עסקה עם מר סלאגוורת'.
‫מה?
‫הוא ויתר על החלום שלו...
‫כדי לשלם את החובות שלכם.
‫מר קראנץ'. ‫- נוכח.
‫החוב של אבאקוס קראנץ' שולם -
‫אתה יכול ללכת.
‫עוף מכאן, תולעת ספרים.
‫בל. ‫- שלום.
‫לכי מכאן.
‫בנץ.
‫את לא צריכה להגיד פעמיים.
‫צ'אקלסוורת'.
‫הייתם קהל נורא. לילה טוב!
‫ואתה לא היית קומיקאי דגול, חבר.
‫אני יודע. ‫- היי, לארי.
‫תמשיך לנסות. יש לך את זה.
‫אתה מפחיד אותי.
‫ואחרונה חביבה, נודל.
‫הערימה הגדולה ביותר.
‫אבל זה לא נועד להחזיר את החוב שלך.
‫זה כדי שנשאיר אותך כאן.
‫מה זאת אומרת?
‫ידידי, מר סלאגוורת'...
‫לא חושב שעלוקות כמוך ‫צריכות להסתובב ברחובות...
‫הן מורידות את הרמה.
‫אז, הוא נתן לי את הכסף הזה...
‫כדי להחזיק אותך במכבסה לנצח.
‫ואני שמחה להיות לו לעזר.
‫אני שונאת אותך! ‫- היי!
‫היי, היי, היי.
‫תראה איך היא הולכת, הלורד פון בליצ'ר.
‫הלורד פון בליצ'ר?
‫את עוד חושבת שהוא בן אצולה?
‫מה?
‫המצאנו את זה, זקנה טיפשה שכמותך.
‫היא משקרת.
‫בסדר, זהו זה...
‫פרחחית שכמותך.
‫את הולכת ללול, ילדתי.
‫ואתה! תוריד את המכנסיים האלה... ‫פשוט עם שכמותך!
‫אבל פאפי-וואפי.
‫אני אוהב אותך.
‫שלום, נודל.
‫וילי. חשבתי שהלכת.
‫הלכתי.
‫סלאגוורת' הבטיח ‫שיהיו לך חיים טובים יותר...
‫אבל הוא לא מילא את הצד שלו בעסקה.
‫אז חזרתי. כולנו חזרנו.
‫היי, נודל. ‫- מה נשמע?
‫היי. ‫- הפתעה!
‫הוא רוצה לכלוא אותי לנצח.
‫כן, זה הגיוני.
‫למה? מה יש לו נגדי?
‫אני לא יודע נודל. אני לא בטוח, לפחות.
‫אבל אני יודע בוודאות שאת לא תהיי בטוחה,
‫עד שהוא ישב בכלא.
‫ואיך זה אמור לקרות?
‫אבאקוס. אמרת שלקרטל יש תיעוד ‫של כל הפשעים שלהם.
‫בפנקס הירוק, כן.
‫אם נשיג אותו, נוכל להוכיח ‫שהם הרעילו את השוקולד.
‫סקרוביט ובליצ'ר ילכו לכלא...
‫וכולנו נהיה חופשיים.
‫כן...
‫אבל הרשה לי להזכיר לך שהפנקס שמור בכספת.
‫תחת משמר של איש דת מושחת.
‫ו-500 נזירים מכורים לשוקולד.
‫כל זה נכון.
‫אבל הבוקר יצאתי לשחייה ארוכה במים קרים.
‫מים קרים עושים נפלאות למוח.
‫הם מרגיעים את מערכת העצבים. ‫ואחרי ארבעה קילומטרים, עליתי על זה.
‫איך יתומה גאונה...
‫רואה חשבון, שרברב...
‫מזכירה...
‫ואיש שיכול לדבר מתחת למים...
‫יוכלו לשלב את הכישרונות שלהם ‫ולהוציא לפועל את שוד המאה.
‫אבל גם אם נשיג את הספר...
‫חברי הקרטל פשוט ישלמו שוחד כדי לצאת מצרות. ‫זה מה שהם עושים.
‫החמדנים גוברים על העניים, וילי.
‫זו דרך העולם.
‫את צודקת, נודל.
‫בגלל זה יש עוד משהו שצריך לעשות.
‫מה זה?
‫לשנות את העולם.
‫מאיפה נתחיל?
‫סליחה, אדוני.
‫תוכל לתת פיסת שוקולד ליתומה רעבה?
‫סלחי לי, ילדתי. אין עליי שוקולד.
‫אז קח כמה סוכריות שיטה.
‫כן!
‫"עבור בזיל בונד, המצטיין השבועי."
‫הו, זה נהדר...
‫שער -
‫הכול בסדר שם?
‫הכול בסדר גמור. נכון, אביגיל?
‫תגיד לה שכדאי שהיא תתכופף.
‫מה להגיד לה?
‫להתכופף!
‫בוקר טוב, אחים.
‫בוקר טוב, אבינו.
‫כפי שכולכם יודעים...
‫היום הלוויה של הברון פון שמיכלהאמר.
‫ואלמנתו היא...
‫אדם די אדוק.
‫אז אני לא רוצה לראות ‫אף אחד אוכל שוקולד במהלך הטקס.
‫כן, אבינו.
‫כולנו יודעים שיום אחד, נישפט על חטאינו...
‫אבל היום, הוא לא היום הזה.
‫אמן.
‫הכול בסדר.
‫ג'ירפה טובה.
‫"רוצו! החוצה כולם! ‫- ג'ירפה"
‫רוצו! ‫- המפלצת!
‫"תצילו את עצמכם! ‫- ג'ירפה
‫"צאו החוצה! ‫- זו ג'ירפה
‫"יום הדין הגיע! ‫- ג'ירפה זו ג'ירפה"
‫רוצו! מהר!
‫"בצורה מאוד לא צפויה. ‫- יש לי ג'ירפה
‫"תברחו! ‫- איזה מצחיק זה, חה חה
‫"אני יודע, זו ג'ירפה, ג'ירפה, ג'ירפה"
‫למה זה מגיע לי?
‫אתה יודע מה עשית, יוליוס.
‫מכרת את נשמתך עבור 30 חתיכות שוקולד.
‫מרכזיה, שלום. עם מי תרצו לדבר?
‫עם גן החיות. זה מקרה חירום.
‫אני מעבירה אותך למחלקת החיות הנמלטות.
‫שלום, גן החיות.
‫שקט, חיות.
‫גם אתה, תמנון.
‫יש כאן ג'ירפה.
‫מה? אה, כן. ‫נדמה לי שאיבדנו ג'ירפה.
‫אתם יכולים לבוא לקחת אותה?
‫בסדר, בסדר. אני אשלח את הצוות אליך.
‫מחילה!
‫אני חוטא!
‫מכור לשוקולד חלש ומרושע!
‫בוקר טוב לכולם.
‫ברוכים הבאים לכנסיית הקדוש בנדיקטוס.
‫ברונית, אני כל כך מצטערת על אובדנך.
‫יש לנו כמה קשיים טכניים...
‫יכול להיות שתרצו ‫להניח את הברון, זכרונו לברכה.
‫התגבור.
‫אתה איש הדת שהתקשר בקשר לג'ירפה?
‫השטח נקי.
‫"תודה על כל עבודתך הקשה.
‫"האב יוליוס וקרטל השוקולד."
‫זה נחמד.
‫הנה לך, אבינו. ג'ירפה אחת.
‫נפלא. ‫- תודה, תודה לך.
‫לכו לאחור, בבקשה. לאחור.
‫"האם אני אוהבת מתוקים? הו, כן"
‫וואו.
‫"האם אני אוהבת מתוקים..."
‫היא זזה ממש יפה.
‫יכולתי להיות שמחה, אבל זרקתי פנינה.
‫אני אתקשר אליו. לא, אני לא יכולה.
‫כן. אני אתקשר.
‫הלו?
‫בזיל? זו גווני.
‫אתה צדקת.
‫מה הסיכויים?
‫הימים ההם בשיעור כימיה ‫היו הכי מאושרים בחיי.
‫מגניב.
‫מצטער על זה, אדוני. ‫נשפך המטען של משאית פירות הים.
‫יש כל כך הרבה פלמינגו בימנו.
‫ובכן, תזדרז, בסדר?
‫כיכר העיר נסגרה הבוקר ‫לאחר אירוע מוזר בקתדרלה.
‫עיכוב ההלוויה של פילנתרופ מפורסם...
‫הברון פון שמיכלהאמר.
‫אמן.
‫סליחה, אני צריך לענות.
‫הגעתם לבימה. ‫- אבא.
‫הכול בסדר שם?
‫הו, כן, מר סלאגוורת'.
‫הכול מצוין.
‫לפחות, עכשיו הכול מצוין.
‫מה זה אומר?
‫הייתה כאן ג'ירפה קודם.
‫הייתי צריך לרוקן את האולם...
‫אבל הכול חזר לקדמותו.
‫הלו?
‫לעזאזל עם הפלמינגו, דונובן! תן גז!
‫כן, אדוני!
‫אידיוט!
‫מצאת משהו? ‫- שום דבר.
‫תמשיכי לחפש.
‫זה לא כאן, וילי.
‫אבל אבאקוס אמר שזה כאן.
‫אבאקוס היה במכבסה
‫בארבע השנים האחרונות. ‫יכול להיות שהשפשוף עלה לו לראש.
‫כי כל מה שיש כאן זה שוקולד.
‫חשבונות -
‫וילי, תראה!
‫עשינו את זה, נודל.
‫תפסנו אותם.
‫מר וונקה השובב.
‫עשית לנו לא מעט צרות.
‫אתה וילדת הרחוב שלך.
‫כן, אבל היא לא סתם ילדת רחוב. ‫נכון, מר סלאגוורת'?
‫אתם בני משפחה.
‫מה?
‫על מה אתה מדבר, וילי?
‫זוכרת את הטבעת שלך, נודל?
‫זו שהורייך נתנו לך?
‫לסלאגוורת' יש אחת זהה.
‫הלא כן, מר סלאגוורת'?
‫למען האמת, כן.
‫זו הייתה שייכת לאחי, זבדי.
‫הוא היה אבא שלי?
‫הוא היה רומנטיקן מושבע.
‫התאהב בתולעת ספרים פשוטה,
‫מת לפני שהספיקו להתחתן. מה שהפך אותי
‫ליורש היחיד של ההון המשפחתי.
‫או, כך חשבתי.
‫אבל אחרי תשעה חודשים...
‫אמא שלך הופיעה על מפתן הדלת שלי.
‫היא התחננה שאקרא לרופא ‫שיטפל בתינוקת החולה שלה.
‫אמרתי שאני אעזור.
‫אבל לא עזרת.
‫נכון?
‫הו, לא.
‫במקום זה, השלכת אותי במורד פיר הכביסה.
‫ביי ביי, תינוקת.
‫גברת סקרוביט מצאה אותי.
‫היא ראתה את הטבעת.
‫חשבה שזו האות נ' וקראה לי נודל.
‫אבל זו לא הייתה נ'.
‫זו הייתה ז', על שם זבדי.
‫ובכן, כן.
‫כשאימא שלך חזרה, אמרתי לה שמתת.
‫הו, לא!
‫היא היתה שבורת לב, כמובן. ‫אבל נתתי לה קצת כסף...
‫ופיניתי אותה מהמקום.
‫איך קראו לה?
‫מה?
‫אימא שלי. איך קראו לה?
‫תני לי לחשוב.
‫לא, אני לא חושב שאני זוכר.
‫סליחה, אבל את חייבת להבין...
‫היא הייתה ענייה מאוד.
‫סליחה, פליקס.
‫קראו לה דורותי.
‫דורותי סמית. זה כתוב ממש כאן.
‫דורותי?
‫מי היה מאמין?
‫נראה שלימדת אותי לקרוא אחרי הכל.
‫ובכן, זה ממש נוגע ללב...
‫אבל בואו נחזור לענייננו.
‫אנחנו ניקח את זה, תודה.
‫כמה שוקולד יש לך במפעל, מר פיקלגרובר?
‫בערך 300,000 ליטרים.
‫פרודנוז?
‫280?
‫ולי יש 600.
‫זה אמור להספיק.
‫להספיק למה?
‫מוות על ידי שוקולד.
‫קדימה צעד.
‫רבותיי.
‫בהתחשב במצב...
‫תהיתי אם תעשו מעשה טוב בשמי.
‫אם נעשה מה?
‫"מעשה טוב". זה סוג של מעשה חסר טעם ‫שנעשה בחוסר אנוכיות...
‫כן, כמובן, מר וונקה.
‫מה תרצה שנעשה?
‫תהיתי אם תוכלו לתת את זה למישהו.
‫רק אם תיתקלו בו במקרה.
‫במי מדובר?
‫באיש כתום קטן.
‫מה?
‫איש כתום קטן.
‫גובהו כ-20 סנטימטרים, ‫יש לו עור כתום ושיער ירוק בוהק.
‫אני חייב לו צנצנת שוקולדים, ו... טוב...
‫אלה אולי השוקולדים הטובים ביותר שייצרתי.
‫טוב, אם זה המצב, ‫אוודא שהוא יקבל אותם אישית.
‫היה שלום, מר וונקה.
‫פרחחית.
‫וילי...
‫סלאגוורת' -
‫פיקלגרובר -
‫וילי, מה נעשה?
‫אני לא יודע, נודל. ‫אני אחשוב על משהו.
‫השוקולד הכי טוב שהוא ייצר, אה?
‫אני יודע!
‫מה העניין? חשבת על משהו?
‫כן. אם אנחנו הולכים לטבוע בשוקולד, נודל...
‫ובואי נהיה כנים, זה מה שיקרה...
‫זה יהיה שוקולד של וונקה.
‫אנחנו לא נטבע, וילי. ‫תראה, יש שם אור.
‫ניתן לשוקולד...
‫להרים אותנו. נדפוק על הזכוכית,
‫ונתפלל שמישהו ישמע אותנו.
‫זה רעיון הרבה יותר טוב.
‫רבותיי.
‫מה שקרה הבוקר כמעט נגמר רע מאוד,
‫ותהיתי אם נוכל לדון ‫בתנאי ההסדר שלנו. או...
‫או... שפשוט נשאיר את הדברים כמו שהם.
‫אבי.
‫טוב, וונקה אולי מטורלל, ‫אבל הוא באמת ידע איך להכין שוקולד.
‫היינו צריכים לשמור קצת לאיש הכתום הקטן?
‫תגיד לי שאתה מתלוצץ.
‫כן, אני מתלוצץ. סליחה, למה אני מתלוצץ?
‫כי האיש הכתום הקטן לא קיים, טיפש שכמותך.
‫הצילו! ‫- הצילו!
‫שמישהו יעזור לנו, בבקשה!
‫בבקשה תעזרו לנו!
‫הצילו!
‫תראה. תראה, מישהו מגיע. תראה.
‫וילי, ניצלנו!
‫אני מצטער, נודל.
‫אל תצטער.
‫מצאת את המשפחה שלי.
‫אימא שאהבה אותי.
‫זה כל מה שרציתי.
‫קחי נשימה עמוקה.
‫מעולה.
‫לא כדאי שתתעצבן כל כך.
‫זו רק פיסת שוקולד.
‫תיקון.
‫זו הייתה פיסת השוקולד שלי.
‫עשיתם טעות חמורה מאוד, רבותיי.
‫מאדם שגונב מאומפה לומפה, ‫אנחנו גובים...
‫פי אלף.
‫ניקוז חירום -
‫מה קורה כאן, וילי?
‫זה מתנקז, נודל.
‫ניצלנו!
‫על ידי מי?
‫אני לא יודע.
‫האיש הכתום הקטן!
‫תראי.
‫האיש הכתום הקטן!
‫תודה לך, איש כתום קטן! תודה!
‫רבותיי. תודה לאל שאתם בסדר. ‫באתי במהירות הבזק.
‫המכונית התכווצה.
‫אני בטוח בכך.
‫ואין לך מה לדאוג, צ'יף. ‫הכול תחת שליטה.
‫שני גנבים פרצו לבניין, ‫אבל אני חושש שהייתה להם... תאונה קטנה.
‫שבמסגרתה הם מתו.
‫זה היה לא רע, ג'ארלד.
‫אל תהיו בטוחים כל כך.
‫אדוני השוטר, תוכל להסתכל על זה?
‫וונקה!
‫כאן מפורט כל תשלום לא חוקי
‫שהאדונים האלו שילמו.
‫אלפי תשלומים.
‫אפאבל, אל תקשיב לה. היא משקרת.
‫מובן שהיא משקרת.
‫היא לא, המפקד.
‫היא צודקת לחלוטין.
‫זה לא ייאמן.
‫טוב... אז זה נשמע ‫כמו מקרה עבור מפקד המשטרה.
‫אז תן לי את זה, אפאבל. אני אטפל בזה.
‫אחסוך לך קצת ניירת.
‫לצערי איני יכול, המפקד.
‫למה זה?
‫כי השם שלך מופיע כאן.
‫מה?
‫הרבה.
‫רבותיי... ‫- אתם תחת מעצר.
‫רוצו. ‫- שמים להם אזיקים?
‫זה בסדר, נודל.
‫תני לזה רגע.
‫מה קורה כאן?
‫למה אנחנו באוויר?
‫לא אכלתם מהשוקולדים, ‫נכון, מר סלאגוורת'?
‫למה?
‫כי הם היו מבחר של שוקולד-ריחוף.
‫עם מנגנון השהיה, וחזקים במיוחד.
‫אתה חושב שאתה חכם, אה, וונקה?
‫יש שוקולד בשווי של מיליארדים ‫מתחת לרגלינו.
‫נשיג עורכי דין מצטיינים...
‫נשחד את השופט, ‫גם את המושבעים אם צריך.
‫אנחנו נהיה בסדר.
‫הלוואי שהייתי חושב על זה.
‫היי, נודל!
‫מה זה?
‫זה השוקולד שלנו!
‫כל השוקולד שלנו!
‫הלך עלינו!
‫אל דאגה, רבותיי.
‫תרדו בסופו של דבר.
‫אני די בטוח. נדמה לי.
‫אבל, עד אז...
‫גבירותיי ורבותיי...
‫וילי וונקה וחברים מזמינים אתכם
‫ליהנות מהשוקולד שלנו.
‫הידד! קסם של וונקה!
‫גווני?
‫בזיל!
‫מה אמרתי, אבאקוס? ‫אמרתי לך שנצליח לתקן הכול.
‫הכוס שלך.
‫תודה לך.
‫הנה. ‫- הנה לך. זהירות, לא יותר מדי.
‫בסדר.
‫הסוד הוא ‫מה שחשוב הוא לא השוקולד... -
‫אלה האנשים שאיתם אתה חולק אותו. ‫נשיקות, אימא -
‫תודה.
‫אז... איך זה מרגיש, וילי?
‫זה טעים כמו שזכרת?
‫בדיוק כמו שזכרתי.
‫הלוואי שזה היה נשאר לנצח.
‫אני מניח שהגיע הזמן.
‫זמן למה?
‫את יודעת לכמה אנשים ‫בעיר קוראים ד' סמית?
‫מאה ושישה.
‫ולמזלך, יש לך חברה שעובדת במרכזייה.
‫היא בילתה את כל אחר הצהריים...
‫בטלפונים.
‫ונחשי מה?
‫מצאנו אותה.
‫מצאתם את אימא שלי?
‫היא עובדת בספרייה.
‫שם היא גרה.
‫קדימה, נודל.
‫"בואי איתי
‫"תגלי"
‫החלום של נודל -
‫"הדמיון
‫"מרכיב עולם שלם כאן
‫"הושיטי יד ותיגעי
‫"במה שאז היה
‫"רק בדמיון שם
‫"אל תתביישי
‫"זה טבעי
‫"להרגיש קצת חרדה ופחד
‫"לפעמים הדברים לא
‫"דורשים הסברים כלל
‫"אם תרצו לראות גן עדן
‫"תביטו בהן, הנה הוא
‫"מישהו לחבק
‫"זה כל מה שצריך
‫"אין לזה תחליף"
‫אימא.
‫כך נראה מעשה טוב...
‫בעולם עייף.
‫תהיתי אם אראה אותך שוב.
‫אני לא הולך לשום מקום, וילי וונקה. ‫לא עד שתשלם את החוב שלך.
‫עכשיו, אני יודע שניסית. ‫אבל חוק הלומפה מאוד ברור בנושא הזה.
‫עד העת
‫שבה השוקולד יימצא פיזית בידי...
‫תודה לך.
‫תודה לך. שהצלת את חיי.
‫אני מניח שזה שם קץ לעסקים בינינו. ‫עכשיו אני אשוב ללומפלנד האהובה שלי,
‫שבה פולי הקקאו כמעט שלא גדלים...
‫וכל חברי לועגים לי.
‫מה?
‫חשבתי שהם קוראים לך לופטי.
‫האמת היא שגובהי שישה מ"מ ‫מתחת לגובה הממוצע.
‫הם קוראים לי נמוכי.
‫אבל אלה החיים. יום טוב לך, אדוני.
‫חבל שאתה צריך ללכת.
‫אמרתי יום טוב.
‫אם אחלוק עם העולם את השוקולד שלי, ‫אזדקק ליותר מחנות.
‫אמת.
‫אני אצטרך מפעל.
‫כן, טוב, בהצלחה עם זה.
‫ומישהו שיוביל את מחלקת הטעימות.
‫מחלקת הטעימות?
‫"בוא איתי"
‫בסדר.
‫"ותהיה"
‫לאן?
‫למכירה ‫חולמים בהקיץ מוזמנים! -
‫"הדמיון מרכיב עולם שלם כאן"
‫זו טירה הרוסה.
‫"תסתכל
‫"ותראה
‫"הצצה לדמיון שלך"
‫בכנות, אני די בספק.
‫"אז נתחיל בסיור
‫"היישר אל תוך עולם שאותו יצרתי
‫"אז נראה
‫"דברים שלהם אין הסבר"
‫טוב, באמת אין לזה הסבר.
‫"אם תרצה לראות את גן העדן
‫"תסתכל סביב, הנה הוא
‫"כל מה שתרצה אפשר כאן
‫"לשנות את העולם? זה קל כאן"
‫לא רע.
‫"אין חיים ששווים
‫"לדמיון ומה שהוא עושה כאן
‫"מאושר וחופשי
‫"אם ליבך הוא
‫"אמיתי"
‫וונקה -
‫"אומפה לומפה דומפטי-דם
‫"יש לי בונוס קטן בשבילכם
‫"שבו והישארו בכיסא
‫"בואו לראות את הפרס לצופה
‫"אבאקוס קראנץ' חזר לביתו
‫"בנץ לחבריה
‫"לוטי בל לטלפון
‫"לארי האמיץ עשה קאמבק מוצלח
‫"יום אחד גרושתו
‫"ראתה את המופע
‫"היא צחקה, חזרו להיות יחד
‫"אומפה לומפה דומפיטי-דיד
‫"על סקרוביט ובליצ'ר מה יש להגיד?
‫"תנו לי רק דקה או חמש
‫"ואז לכם אראה מה שיש"
‫מה לא בסדר עם זה? מכונה ארורה.
‫"לכם אראה מה שיש"
‫הנה. זה הרבה יותר טוב.
‫נעליים, מתיחת פנים, ניתוח אף, איביזה...
‫בית גדול בכפר, הלבשה תחתונה.
‫זה הקרטל. עצרו אותם.
‫אנחנו לא עשינו כלום.
‫חוץ מלהרעיל את כל השוקולדים ההם.
‫משטרה. פתחו את הדלת.
‫מהר! תשתה את הראיות.
‫רק רגע, אדוני השוטר.
‫משטרה. ‫- אני בשירותים, אדוני השוטר.
‫פתחו את הדלת.
‫ניגוב אחד וסיימתי.
‫יוצא לי עוד קצת, רק רגע.
‫בסדר.
‫וואו.
‫במה אפשר לעזור, אדוני השוטר?
‫שניכם באים איתי.
‫אבל לא עשינו כלום.
‫אתם הולכים לכלא להרבה מאוד זמן.
‫נשיקה אחרונה, אדוני?
‫פאפי-וואפי.
‫וונקה -
‫תרגום כתוביות: עומר אמה תדמור